Har ni samlat hela kungadömet för det här?
Det finns en Elaka häxan, och det är farligt att låtsas nåt annat.
Vi samlar bara folket.
Du är gravid, det är inte som om du hade uppfunnit hjulet.
Vad händer?
- Belle? - Vi fruktade det värsta.
Vi ville se om vi kunde återuppliva Den onde.
Neal återupplivade honom, men priset var hans eget liv.
- Rumpel lever. - Är Neal död?
Jag tror att båda sakerna stämmer.
När Rumpel såg att Neal höll på att dö absorberade han honom.
Zelena fick tag i dolken och nu kontrollerar hon Rumpel.
Vi kanske inte borde säga att du är gravid. Det är för farligt.
Då ger vi efter för fruktan. Riket behöver höra det och få hopp.
- Vi vet inte ens vad Elaka häxan vill. - Jo, det gör vi faktiskt.
Hon vill ha ditt barn.
Hon hotade oss och vårt barn. Vi var tvungna att berätta att ni kom.
Hon tror att ditt barn är viktigt.
Förlåt. Hon sa att hon skulle skada oss.
Jag håller mina löften.
- Vad vill du med vårt barn? - Lugn, så det inte föds för tidigt.
- Håll dig borta från min fru. - Någon är visst retlig.
Det räcker, syrran. Det här är mellan dig och mig.
Nu ska vi se om det var värt besväret.
Ja, det var det. Det här barnet duger alldeles utmärkt.
Ta hand om det åt mig. Glöm inte att äta bra.
Jag kommer tillbaka på din lyckliga dag.
Det som är ditt kommer att bli mitt.
Det var en gång...
ÅTTA MÅNADER SENARE
Butter, säg att du har hittat nåt.
Feerna har letat efter förtrollade saker som kan förinta henne-
- men de har inget. Häxan är för mäktig.
Det händer igen. Jag ska föda barn och en ond häxa hotar mitt barn.
Jag hotade dig, allt annat var oavsiktliga skador.
- Varför förlät vi henne? - Jag hjälper er.
Jag vill helst glömma...
- ...men hur fick du försprånget? - Vi blev varnade.
- Av Rumpelstiltskin. - Han kanske kan varna dig igen.
Att smyga in i slottet där han hålls fången av Elaka häxan?
Jag heter Butter, inte "Dum".
- Du har rätt, men för vårt barn... - Vi gör allt som behövs.
Rörande. Han är fången i sitt eget slott.
Belle, du hölls fången där.
Ja, men jag vet inte var man bryter sig in.
Det gör jag. Jag har brutit mig in förut.
Varför lyssnar vi på honom? Han är en tjuv och opålitlig.
- Vad gör du här egentligen? - Räddar dig ur knipan.
- Slottet har livsfarliga fällor. - Inte värre än min magi.
- Jo, om du inte är förberedd. - Jag chansar.
Det gör inte vi. Han följer med.
Vad ser du i mig?
Förhoppningsvis vad du ser i mig. En ny chans.
Och du är rätt bra på att kyssas.
Vänta tills jag får tillbaka mitt hjärta.
- Hur känns det? Kan du...? - Känna? Ja, det kan jag.
Men inte fullt ut. Det är svårt att förklara.
Gör inte det då. Använd mitt för oss båda.
- Henry... God morgon. - God morgon.
Ursäkta mig, borgmästaren.
Går det bra?
Nej, men de väntar på mig. Jag borde gå.
Vänta.
Lycka till.
Regina, om jag inte visste bättre skulle jag säga att du såg kär ut.
Om jag inte visste bättre skulle jag säga att glass älskade din mage.
- Vi väntar på Krok. - Jag har inte tid att vänta.
- Vi måste förinta min syster. - Ja, vi måste stoppa hennes plan.
En sak passar inte in i planen: Regina.
Det är mitt liv hon vill överta.
Men varför tog hon dig till Storybrooke?
Ingen har klarat att resa i tiden. Kanske nåt här gör det möjligt.
Det är nästan lika oroande att hon kunde trolla hit oss.
Man måste ge upp det man älskar mest, och Zelena älskar inte mycket.
- Inte du heller, men du klarade det. - Zelena är smart och strategisk.
Kunde nåt under det glömda året stoppa henne?
För att vi inte skulle ingripa behövde hon radera våra minnen.
Om vi får tillbaka minnet kanske vi vet hur hon kan besegras.
- Vi måste bara bryta förtrollningen. - Tur att vi har en räddare.
Visst, men sist behövde jag bara tro på magi och pussa Henry.
Jag har gjort båda igen utan resultat.
Det är tron.
Henry måste tro. Det gör han inte. Vi måste få honom att tro igen.
- Ska vi visa upp magi? - Hur började du tro?
Sagoboken.
Den fick Henry att slå in på sin väg. Det är nyckeln-
- till att få honom att tro och att minnas. Minnas allt...
Det är inte en gåva, han har fått tackla svåra saker.
Och en del bra saker. Oavsett så är det vår bästa chans.
- Hon har rätt. - Jag vet. Vi får leta reda på den.
En ros? Vad fint.
Har du förtjänat den?
Det har du visst.
Vi är i Storybrooke. Har du aldrig hört om telefoner?
Vilka fina läppar, och de är helt bortkastade.
Varför har du inte kysst Emma med dem?
- Jag gillar att bli uppvaktad. - Det är inget skämt.
Hennes magi måste bort. Om Snös barn föds före din kyss-
- har jag inget val. Jag måste börja döda folk.
Folk som Emma älskar. Jag börjar med hennes son.
Ta bort hennes magi, kapten, annars läggs nästa ros på hennes sons grav.
Nej, Ers Majestät.
- Pilen träffade mig nästan i huvudet. - Dörren tog nästan er arm.
I mina trakter räcker "tack".
Där badar folk i floden och använder kottar som pengar.
Kom igen, nu går vi.
Rumpelstiltskin?
Rumpel-bumpel är ej här, Rumpel-bumpel finns ej mer.
Han har återuppstått från de döda.
Död. Död. Allt är så mycket bättre i döden.
- Han har tappat förståndet. - Nej! Nu har jag två förstånd.
Gruvdags, gräv djupare i jorden.
- Vad gör hon mot honom? - Vi kan fixa det.
Rumpelstiltskin, hur stoppar vi Zelena?
Runt och runt tidens cirkel går, i en rusning mot sitt mål.
- Det här är meningslöst. - Låt mig försöka.
Hej... Hej, Rumpel.
Hej, jag vet att du finns där inne.
Jag vet att du hör mig. Hur kan vi stoppa Zelena?
Ljus.
- Vadå? - Ljus magi.
- Den goda häxan från syd, Glinda. - Glinda.
- Söder om Oz? - Nej, förvisad! Här.
Den goda häxan från syd förvisades norrut. Norr om den mörka skogen.
Hur hittar vi henne i den mörka skogen?
Genom dörren, kom stig på.
Är hjärtat gott, så är hon med på det.
Gold's gav inget. Det var Belle. Ingen bok i butiken.
- Den var i Henrys rum senast. - Ja, men förbannelsen tog den.
- En bok kan inte bara försvinna. - Men den kan bara dyka upp.
Den första förbannelsen. Den dök upp i mitt skåp när Henry behövde den.
- Vad menar du? - Han fattade att han var adopterad.
Han kände inte att han hade en familj.
Det hade han.
Kanske, men han kände inte så med dig eller någon.
Han behövde tro på lyckliga slut igen. Boken gav honom det.
Han måste tro igen. Det måste vi nog alla göra.
Ska vi ta en titt i din garderob?
Hej, jag måste kolla ett spår. Klarar du dig här? Jag ringer senare.
- Vart ska du egentligen? - Jag följer ett spår.
- Vad för spår? - Det är mitt jobb.
Gäller det den som dödade min pappa? Säg det då.
Det blir enklare när det är löst.
Du har ljugit sen vi kom hit. Jag förtjänar att veta allt.
Nej! Jag är din mor och jag vet bäst. Du får hantera det här nu.
Förstått?
Jag tror jag gör det.
Vänta, jag behöver dina nycklar.
Jag glömde mina. Om jag ska vara fånge vill jag ha min Gameboy.
- Vart ska du, kompis? - Ingenstans.
Du verkar ha bråttom till ingenstans.
Okej då, jag ska hem.
- Du rymmer. - Vad du än säger...
Så du tänker köra ända till New York efter en lektion? Är du redo för det?
- Bara till närmsta busstation. - Nej, det är för farligt.
- Jag bryr mig inte. - Det borde du.
Jag har ett bättre förslag.
Varför behåller kvinnor skokartonger?
Efter sann kärlek är skor det mest magiska, och de måste skyddas.
- Har ni hittat boken? - Den är nog inte här.
Kanske i den här?
Vinterkappor och sjalar.
Men boken är inte här.
Vänta, låt mig kolla.
- Jag förstår inte. - Får jag titta?
Det finns kapitel om Oz i den.
Vems hjärta krossade Zelena för att skapa förbannelsen?
Om det finns något hon älskade så är det hennes svaghet.
- Såg du den inte? - Tror du jag ljuger?
Nej... Vad är det? Du har varit spänd sen vi gick från Mormors.
- Det är inget. - Jo, du brukar inte skrika på Henry.
Jag brukade inte göra något av det här.
Jag menar onda häxor och tidsresor. Jag hade glömt hur det var här.
Jag vill inte att Henry ska ha det så.
Tar du honom till New York när det här är över?
- Din far sa att du övervägde det. - Det gör jag.
Du var lättad när du inte såg boken. Du vill inte att han får sina minnen.
Om det är enda sättet att bryta förbannelsen så gör vi det.
Men jag vill inte göra det värre än nödvändigt.
- Vårt liv i New York var toppen. - Säkert, men det var inte ert hem.
- Jo, det var det. - Det var för att ni hade glömt oss.
Vi går och hämtar Henry.
För att få tur.
- Vad är det? - Vi står vid den mörka skogen.
Vi försöker hitta den som kan rädda oss och ditt ofödda barn.
- Men ni doftar på rosorna. - Snödroppar.
Det kvittar om de är dansande påsk- liljor. Jag måste förinta min syster.
Det måste du med. Om den där dåren skickade oss på villospår...
- Vad ska det föreställa? - Det verkar vara en dörr.
Den leder ingenstans.
"Genom dörren, stig på. Är hjärtat gott, visar hon sig."
Rumpels gåta. Det är Glinda.
Snö!
En portal med en billig osynlighetsformel...
- Var hon inte den goda häxan från syd? - Det var jag...
...innan jag förvisades hit.
- Var är Regina? - Hennes hjärta är tyngt av hämnd.
- Bara goda häxor kommer in. - Jag är ingen häxa.
Jag vet vem du är. Jag har hört mycket om ditt mod.
Nu bär du på två goda hjärtan.
- Jag känner av stark magi. - Det är därför vi är här.
Vi ber dig om hjälp mot Elaka häxan.
Jag är ledsen, min magi är inte stark nog för att besegra Zelena.
- Känner du henne? - Vi var vänner för länge sen.
Då var det annorlunda. Sen valde hon att ge efter för mörk magi.
Jag försökte stoppa henne, men misslyckades.
- Vi måste kunna besegra henne. - Ja. Hon föddes med stor makt.
Jag gav henne ett hängsmycke för att fokusera den. Hennes magi bor i det.
Om vi kan ta det, förlorar hon sin kraft?
Ja, men bara den med den starkaste av ljus magin kan klara det.
Magi skapad av kärlek.
Emma, vår dotter skapades av äkta kärlek. Hon är räddaren.
Om hon är så ren och mäktig som du säger kan bara hon besegra Zelena.
Men hon är inte här, och vi kan inte nå henne.
Då kommer det inte att gå.
Det finns ett sätt, men det kommer att stå oss dyrt.
- Snö, du menar inte... - Jo.
Vi måste utföra den mörka förbannelsen.
Är ni från vettet? Även om jag hade trott på Glinda, vilket jag inte gör-
- skulle jag behöva förstöra hjärtat på den jag älskar mest. Det är Henry.
Det måste finnas ett annat sätt.
Om det fanns det, hade jag ha dödat min egen far?
Med en magisk böna skulle vi kunna öppna en portal.
Det finns inga fler portaler för dem som förbannelsen förde hit.
När jag hävde den första förbannelsen delades rikena.
En mur byggdes mellan dem.
Den mörka Förbannelsen är det enda sättet.
Har du inte hört på? Jag kan inte utföra den.
- Men nån annan kan. - Vem?
Du. Du kan använda mitt hjärta för att utföra förbannelsen.
- Vi måste tänka på vårt barn. - Barnet och jag behöver dig.
Vi hittar alltid en annan lösning.
- Han är borta. - Vad menar du?
Han och mina bilnycklar är borta.
- Ge mig nåt som är hans. - Jag spårar honom via mobilen.
Han är i hamnen.
- Henry, det här är mr Smee. - Som i Peter Pan?
- Minns du? - Jag har sett filmen.
Ett vanligt sjömansnamn.
Han ska till New York och har inget emot sällskap.
Ska jag? - Jag menar, det ska jag.
- Jaså? Var är ert skepp? - Där.
- Ska ni stjäla det? - Vill du till New York eller inte?
Varför hjälper du mig?
Kapten?
- Mr Smee, pojken måste in. - Varför? Vad händer?
- Killian, vad är det? - Nu!
Vad gör vi nu, kapten?
Ta pojken och hitta en ny båt. Jag tar hand om våra bevingade vänner.
Henry, följ med Smee. Stanna inte vad du än hör.
Henry, spring!
Nej!
Jag har aldrig gillat sällskapsdjur.
Henry, går det bra?
Ja... Vad var det för nåt? Och varför har han svärd?
- Du kommer att förstå strax. - Va?
Förlåt att jag dolde det, du förtjänar att veta sanningen.
- Om sagor? Jag förstår inte. - Litar du på mig?
- Självklart gör jag det. - Då måste du tro.
- Tro på vadå? - På magi.
- Från en bok? - Det är mer än en bok.
- Tror du på mig? - Ja.
Ta den då.
Mamma?
Mamma!
Nu minns jag! - Nu minns jag!
Gör det, Emma. Bryt förbannelsen.
Förlåt att jag stör.
Vem vill säga hej då först?
- Vem är du? - Du kan kalla mig tant Zelena.
Nu räcker det.
- Släpp honom. - Skyll på kaptenen, han svek mig.
- Fan ta dig, Zelena. - Vad talar hon om?
Han visste vad priset för att misslyckas var. Din sons liv.
Mamma...
Spring!
Njut av den här stunden tillsammans, för ni har inte många kvar.
- Henry, går det bra? - Ja.
Mamma? Mamma?
Mamma!
Den är klar.
Det måste finnas ett annat sätt att nå Emma.
Nej. Om det fanns det skulle jag ha åkt till Henry.
Det är den här uppoffringen som gäller.
Snö, vi måste göra det här.
- Du måste göra det. - Jag klarar inte att förlora dig.
Det gör du inte. Det är vårt enda hopp. Tänk på att bli mamma.
Vårt barn kommer inte att känna sin far.
Jo, självklart kommer det att göra det, genom dig.
Vi har alltid delat ett hjärta.
Det kommer bara att bli starkare när du ser på barnets ansikte.
Du kommer att se min kärlek till dig i barnets ögon.
Jag har älskat dig sen första gången jag såg dig.
Jag kommer att älska dig till mitt sista ögonblick.
Okej.
Gör det.
Jag ska inte ljuga. Det kommer att göra ont.
Men det kommer att fungera.
- Drömprinsen... - Säg inte adjö.
Jag älskar dig. Jag älskar dig mer än något annat.
Det är därför du måste krossa det.
Det här ska inte ske förgäves.
Vi ska komma tillbaka till Storybrooke. Vi ska besegra...
Zelena.
Trodde du inte att jag skulle märka att du använde Rumpels förbannelse?
Jag brydde mig inte.
- Du kom för sent. - Nej, faktiskt inte.
- Du offrade din man för ingenting. - Regina, han får inte dö förgäves.
Hon bluffar. Förbannelsen kan inte stoppas.
Nej, men jag kan piffa till den lite.
Vad sägs om en brygd för att tappa minnet?
Förlåt. Behövde ni era minnen i det nya landet?
Tänkte ni stoppa mig eller känna igen mig?
- Vi kommer att klara det. - Inte utan att veta det här.
Du kommer att leta efter din man och inte veta vad han offrade.
Du kommer alltid att undra var han är och frukta det värsta.
Lyssna noga, syrran, det är så här man gör sig av med lyckliga slut.
Mamma! Snälla, vakna.
Mamma!
- Mamma. - Henry.
Henry!
Jag ska aldrig släppa dig igen, det lovar jag.
Jag älskar dig, Henry.
Det var inte jag. Det var du.
Mary Margaret, David, minns ni det saknade året?
Ja, allt.
- Hur skapade Zelena förbannelsen? - Hon gjorde inte det, Emma.
- Vi gjorde det. - Förbannade ni er själva?
Zelenas svaghet är ljus magi.
Det är ännu tydligare nu att bara du kan besegra henne.
Vi offrade oss med Reginas förbannelse för att hitta dig.
Men priset är hjärtat i den man älskar mest.
Om en av er använde förbannelsen, hur kan ni båda vara här?
Regina, du måste riva ut mitt hjärta. Drömprinsen har rätt.
Vi har delat hjärta sen han väckte mig.
Om du delar mitt hjärta i två kan vi båda överleva.
Snö, er kärlek är stark, men det här är inte som att plocka en blomma.
- Hur vet du att det fungerar? - Förtröstan och tro!
Jag tror att mitt hjärta är starkt nog för oss båda.
- Men om du har fel så dör du. - Snälla, Regina, gör det.
- Snö... Snö, vad händer? - Du mår bra. Det gör vi båda.
New York var grymt. Pizzan, Yankees, skolan...
Lugna dig. Jag vill höra om allt, om hela året.
Jag hittade ett äppelträd som såg ut som det vid ditt kontor.
Det visste jag inte då, men nu vet jag det. Och jag blev bra på matte.
- Verkligen? - Rätt bra. Inte som Stephen Hawking.
- Vad gick jag miste om här? - Inget som betyder något nu.
- Inte ens killen som kysste dig? - Låt oss fokusera på New York.
- Berätta om pizzan... - Kom igen, mamma, vem är han?
Han heter Robin... Hood.
- Vi har precis börjat träffas. - Vänta! Robin Hood?
Till er tjänst.
Schysst!
- Så förbannelsen är hävd? - Ja visst.
Vi hade det tufft under det förlorade året.
Av nån anledning är det lättare att tycka om dig här i Storybrooke.
Vad menade Zelena när hon sa att du svek henne?
- Lyssna inte på henne. - Jobbade du för henne?
Hon tvingade in mig i ett hörn.
- Vems idé var det att kidnappa Henry? - Min. Jag försökte rädda honom.
Från vad? Vad gör hon?
Hon förbannade mig. Eller mina läppar, rättare sagt.
Varför?
Hon vill stjäla din magi och trodde att jag var bästa vägen till den.
Hon vet det vi alla vet, att du kan besegra henne.
Jag skyddar Henry.
Även om hon tvingade dig, så kan jag inte längre lita på dig.
Det gör hon rätt i. - Han har ljugit om annat.
Du sa att du tog hit Emma för att du fick bud från oss.
- Och? - Vi skickade inget meddelande.
Jag fick i alla fall ett.
Det är sant. Någon skickade meddelandet till mig.
Vem skulle ha ett motgift? Vem skulle veta var räddaren var?
Vargblod och drakfjäll. Jag har smakat på brygden förut.
Vi ska ut på en oplanerad resa, min vän.
Förbannelsen är på väg.
Du misslyckades. Misslyckades, misslyckades...
Var inte så ihärdig. Jag kan göra det från alla riken.
Jag ska förändra det förflutna. Min besvärjelse kommer att fungera.
- Men bara om du minns den. - Det kommer jag att göra med den här.
Det kommer att hålla mina värdefulla minnen i säkerhet.
Varsågod. Drick det, häll ut det, sjung en sång.
Din hjärna är ändå min.
Varsågod, om du vill minnas att du förlorade din son.
Men om du vill snubbla runt i blindo som de andra-
-får du gärna göra det.
Minnen är smärta.
Smärta är styrka.
För hämnd.
Vi behöver inte minnas, men det behöver Emma.
Hitta Killian Jones på Jolly Roger.
Hitta kapten Krok. Flyg!
- Han var verkligen en hjälte. - Ja, det var han, Henry.
Han offrade sig utan att tveka för dig, för oss alla.
Var det svårt att komma tillbaka till Storybrooke-
- när du visste att det skulle bli farligt?
- Livet i New York var rätt bra. - Det var bättre än bra.
Men jag hörde en röst jag inte kunde bli av med.
- Vems? - Din.
- Jag visste vad du hade röstat. - Ja, och vet du vad det här betyder?
- Operation Kobra är igång igen. - Jag vet inte om den nånsin var slut.
- Mary Margaret! - Andas djupt. Jag hämtar bilen.
- Är det bra? - Det är barnet. Det är på väg.